https://slama.dev/comeback/
Ozzáku!
Ozzáku, co to má znamenat?
Co to tady zase je?
Uriah Heep vydali novou desku.
Mrtvým zdar!
Normální promoakce.
Takhle se to dělá.
Tohle nikdo nepřehlédne.
Hele, mám bábu.
Můžeme to na ní vyzkoušet.
Vidíš, každý si bude myslet, že přišel do krematoria.
No je to tady.
Ozzáku, co to má znamenat?
No, to je další příklad, jak si Ozzák představuje pojem promoakce.
Já se divím, že mu to trpíte.
Když posledně vydali desku Citróni, měli jsme tu hygienu ještě týden.
Co bude dál?
No, za měsíc vyjíždějí na turné Eutanázie, tak jsem si říkal.
Ne!
To byl fór, na turné jdou Jatka.
Ne!
A co Napalmdet?
Žádný napalm, jsi se zbláznil, tohleto je obchod, ne márnice.
Ubíjíte moji kreativitu.
Chcete ze mě udělat jenom mašinu na prodávání?
No a co ta kosa tady?
Když to spadne, někoho to zabije.
No, brácha, nejsem amatér.
Přidělal jsem to stejně festovně drátem jako ten kříž.
A když všechny ty krámy půjdou ven okamžitě, stejně mě to pije krev a straší to zákazníky.
A tahleta potvora jde jako první.
Co?
Brácha, vždyť to je Eddie náš.
Eddie?
Když jsi tady s náma od začátku, ty srandy, co jsme spolu zažili.
Každá sranda musí jednou skončit.
Neboj, Eddie, nic se ti nestane.
Pojedeš jenom na farmu k moc hodným lidem, co mají rádi vraždící zrůdy, víš?
Ozzáku, vám už vážně přeskočilo.
Ediho dejte do sběru.
Zrecyklujte ho a udělejte z něj toaletní papír.
Ženská, snad nemáte vůbec srdce?
Tomáši, přijďte hned dolů, už to přišlo.
Že neuhodnete, co mám?
Je mi to úplně jedno.
Abeceda popu, od Adama k Záhořový.
K téhle mi to jedno ještě o něco víc.
Ozzáku, to je bible populární hudby.
Počkejte, představuji, evangelium podle Tomáše Pacovského.
Proč ty a ne ona?
To mi patří, vlastním jménem Tomáš Pacovský.
Po obrovském zájmu o singl Vsákneš se do mě jako déšť vydal ještě dvě dlouhohrající desky.
Slibnou kariéru přervala tragická událost.
Panebože.
Tady píšou, že Tomáš zemřel.
No výborně, takže Eddie může zůstat.
Nechte toho, teď ho pohřbili zaživa.
Ozzáku, tohle se Tomáš nesmí dozvědět, že je mrtvý.
To by ho zabilo.
Před půl minutou jste mu volala, takže jestli se nepletu, je tady do deseti vteřin.
Sledujte.
Deset, devět, osm, sedm, čtyři, čtyři a je tady.
Tak co, jsem tam nebo ne?
Ano, totiž ne.
Ano nebo ne.
No, to heslo teda, ta stránka s vaším heslem tam, myslím, chybí.
Jak myslíte?
Vy jste se nedívala?
Tuším, že ne.
No tak se podíváme.
Počkejte, Tomáši, počkejte.
Já jsem vám ještě chtěla říct, že by tu Eddie vlastně mohl zůstat.
Myslíte?
No, jestli tam ta stránka opravdu chybí, tak si myslím, že jsme si už na sebe zvykli.
Jestli tam ta stránka tedy opravdu není.
Co?
Ozzáku?
No, Ozzáku!
Brácha, já tě žeru.
Paní Marcelko, tady vám nesu zbytek těch knížek z auta.
Sežeňte basu, pět piv a hořčici, tohle nasucho nedám.
Dobrý den, tady Pacovský.
Prosím vás, já mám reklamaci.
Vy jste mě napsali v Abecedě popu na stránce 160, že jsem mrtvej.
A problém je v tom, že já jsem živej.
Co si to dovolujete, člověče?
Prosím vás, můžete mi říct vaše jméno a pozici?
Ano, jsem Brian, vrátnej.
Aha, tak můžete mě přepojit na vydavatelství.
Děkuju.
A jak si podle vás, děvenko, mám ověřit, že jsem živej?
Že si vám změří tep nebo co?
Aha, tak 180.
A jestli mě nepřepojíte na vydavatele, tak to bude 220.
Tak co máme dělat?
Tak to asi musíte stáhnout z prodeje a vydat znovu, když to máte takovou chybu, ne?
Jaký C, prosím vás?
Já jsem P, Pacovský, ne?
Jo, kategorie C. Aha, co to znamená?
Cože, jaký sbohem?
No ještě o mně uslyšíte!
Čau, taťko, co je novýho?
Tak kromě toho, že jsem mrtvej, podívej se, tak je všechno v naprostým pořádku.
Na Balatonu?
Jo.
Vždyť je tam vody po kolena.
Kategorie C. Gott je áčko, Sagvan Tofi béčko, a když jsi déčko, tak si musíš platit, aby tě tam vůbec napsali.
Neboj, taťko, umřeš v jednadevadesáti pod rozkvetlou třešní, obklopenej vnoučatama a Ozzákem.
Jak jim mohlo napadnout, že jsem mrtvej?
Asi tě viděli v téhle bundě.
Počkej, tak ty jsi mi dala sako do čistírny, tak jsem si vzal tuhle bundu, to vypadá tak strašně?
Tati, lidi, kteří nosili tyhle ty věci, vymřeli v 85.
Hele, tak zkus zavolat do novin, ať o tobě napíšou, že jsi živej.
No, a třeba Bulvár, ten otiskne každou blbost.
To je nápad.
No, tak já jdu.
Musím třídě vysvětlit, že Medvídek Mýval je hnusná smradlavá potvora.
Vybíráme třídního maskota a já lobbuju za orla.
Tak čau.
Tohle mi patří, když je živej, pro vás to není zpráva, kapr.
Jo, kdybych byl mrtvej, tak by byl!
Dobře, tak si laskavě přečtěte Encyklopedii popu ze stránky 160.
Já jsem totiž mrtvej, vážení!
Mrtvej!
Vsákneš se do mě jako déšť, a já se vsáknu do tebe, takový štěstí nenajdeš.
Ozzáku!
Když jsem říkal, že ty věnce půjdou z obchodu, tak jsem nemyslel, že je dáš před obchod.
Ale já nezůstanu tady na hřbitově, jo?
Koukám, že do rakve se už zvládl, co?
Můžete vykopat nějakej hrob?
Ozzáku, neotravuj Tomáše v takové chvíli.
A navíc vypadá dobře.
Jako před 20 lety.
Tak já si tu blbou bundu sundám, prosím, spokojená.
A taky jsem myslel, Marcelko, že tady na to dohlídnete, že se na vás můžu spolehnout.
Proč teďka pouštíte moje písničky?
To si myslíte, že si mě tak udobříte?
Promiňte, Tomáši.
Od rána vás hrajou pořád dokola.
To je tragédie.
Mě hrajou v rádiu?
Co se děje?
Měl byste se to dozvědět od někoho blízkého.
Ať si to klidně dozví od někoho cizího.
Tak to byla hitovka Tommyho Pacia z osmdesátých let.
Jako vzpomínka na zesnulou popstar.
O níž jsme se dnes dočetli, že se jí podařilo utopit se v Balatonu.
Cože!
Upřímnou soustrast.
Dobrý den.
Já bych tady...
Nic mi neříkejte.
Jdete uctít památku Tommyho Pacia, co?
A jo, tak kytičky na zem, plyšáčky a medvídky hned vedle.
Bože, co to na to má znamenat?
Pardon, madam, víte, kdo já jsem?
Prosím?
Já.
Jo, ta podoba.
Vy musíte být pan Pacovský, že jo?
Já jsem Libuška Krobová.
Upřímnou soustrast.
To musí být hrozný přijít o bratra v tak mladém věku.
Ale já...
Já jsem vám chtěla říct, že jsem ho strašně milovala.
Žila jsem jenom pro něj.
Byl to tady nejlepší zpěvák na celém světě.
Počkejte, neplačte.
Já jsem Tommy Paci.
Podívejte se, Tommy Paci.
Já jsem živej.
Žiju.
On ještě ani nevychladnul.
Vy už se na něho chcete přiživit, jo?
Fuj.
Že musela umřít zrovna on a ne vy.
Tak dost.
Já jsem živej, i kdyby to někoho mělo mrzet.
To se bude muset prokázat.
Zůstala tady po něm bunda.
To je...
To je bunda...
Tommyho Pacia.
Nikoho jinýho.
Koupím ji.
Ty vole, jsi statečná.
Přečíst si v novinách, že ti umřel táta a jít si klidně do zoo.
Kdo by si nechal ujít zoo kvůli smrti v rodině?
Navíc, když táta furt prudí v obýváku.
A užila bych si to mnohem víc, nebýt tvýho kreténskýho bratra.
Měli tam takovou malinkatou klec a bylo jim tam těsno.
Jak by bylo vám, kdyby si před váma každej jenom uplivnul a šel dál?
A navíc ho docela roztomilý.
Díky silným čelistem a účinným žaludečním šťávám dokáže pozřít, rozmělnit i strávit kosti i kůži.
Roztomilý.
Tak spíš šikovný.
Je to nejlepší třídní maskot.
Ivo, nebudeš ho zase bít, že ne?
Jak jsi mohl navrhnout, aby se jmenovala stejně jako já?
Mě taky překvapilo, že byli všichni pro.
Ale asi ti chtěli udělat radost, když ti umřel táta.
Jestli to spíš nebylo tím tvým projevem, jak jsi furt vysvětloval, že já a hyeny máme spoustu společného.
Chtěl jsem tím říct, že jsi šikovná, skromná a že umíš přežít i v těch nejdrsnějších podmínkách.
Ještě, že to nikdo nepochopil tak, že mi smrdí z držky, mám skvrny na zádech a žeru mrtvoly.
No tak proto ti to tolik vadilo.
Ale kvůli tomu jsi nemusela tak křičet.
Jak jsem já nekřičela?
Ivo křičela.
Křičela jsi, proč jsi to udělal, klečela jsi Lexovi na krku, Lexa brečel a hyena ho skrz mříž olizovala.
Já jsem nebrečel, to byly Iviny sliny.
No dovol!
Myslím tý druhý Ivy, tý šikovný.
Doktore, ozvu se.
Ano, děkuji.
Ha, já jim ukážu, prej mrtvej.
Ivuško, dobré zprávy.
Tatínek žije.
Fakt jo?
Fakt.
Teď jsem mluvil s právníkem.
Všichni se mně budou muset veřejně omluvit.
Všichni.
A kdybych nebyl C, tak bych po nich mohl žádat i odškodné.
Já jsem ti říkala, že to dobře dopadne.
Máte tady ještě nějaký bundy?
Bundy?
Bundy, svetry, cokoliv.
Prádlo.
No, něco je ve špíně.
Výborně.
Špinavý je ještě lepší.
Dobré zprávy, Marcelko.
Představte si.
Jsem živej.
To vidím.
Ivuško, rychle.
Máme tam děsnej nával.
Ozzák to tam dlouho neudrží.
Ruce nám můžou utrhat.
Lidé tam nosí věnce a od nás chtějí pořád něco kupovat.
Tohle je dnešní tržba.
O pět tisíc víc, než Ozzák vydělal za posledních deset let.
A tohle, to je za vaši bundu a za ten starý kartáček na zuby, co jsem našla vzadu v kumbále.
Tomáši, jste hvězda.
A počkejte, Marcelko, až vstanu z mrtvejch.
No, kdybyste ještě pár dní počkal, vyděláme spoustu peněz.
No a není to nemorální vydělávat na smrti?
Je to vaše vlastní smrt.
Na tom se vydělávat může.
To je pravda.
Pár dní bych mohl zůstat mrtvej, ale jen krátkodobě.
Stejně to šílenství dlouho nevydrží.
Vy ty bundy chcete prodávat jako jeho pozůstalost?
Podívej, jak si mě lidi ceněj.
To jsem si o tobě teda nemyslela.
A co tvoje čest?
Ivuško, v životě občas musíš dělat kompromisy.
To mi teda nepřijde jako kompromis.
Víš, jsi živej a děláš, že jsi mrtvej.
Jo, kdybys dělal, že jsi zombie, to jo, to by byl kompromis.
Čau, Ivo.
To jsou ty černý šaty.
Máma v nich chodí na sociálku, když předstírá, že je vdova.
Asi bys je teďka měla nosit, když je tvůj táta mrtvej.
Dobrý den, pane Pacovský.
I ty, Sašo.
Pacovský?
Počkejte, počkejte, objednávky vždycky dělá brácha.
No máte pravdu, vlastně já jsem to tady všechno zdědil.
Úplně jsem na to zapomněl.
Takže...
Jo.
Aha.
Jo, jo, jo, mám to tady.
A...
Vy dodáváte jenom desky?
Jo, od špendlíku po lokomotivu.
Máte i parník?
To byste nevěřil, jak se po nich zaprášilo.
Stačilo sundat ty cedulky s Tomášovým jménem.
Jo, takže já bych si chtěl každopádně objednat to speciální pivo ze Švédska.
Poslyšte, a opravdu je ze sójových bobů?
Jo, ze sójových bobů, aha.
No, taky dobrý.
Tak teda dvanáct.
Ne lahví, beden.
Něco objednáváte?
Moment.
Marcelko, nerušte!
Jsem teď šéf, chybí nám tady spousta důležitých věcí.
Takže prosím vás.
A doobjednal jste to nový CDčko Evy Farné?
Chvilku.
Já jsem říkal důležitých věcí.
Ozzáku, včera se jich prodalo všech deset, co jsme měli.
To je důležité.
Není.
Co jsme měli prodat, prodali jsme.
A basta.
A nechte mě bejt, ještě musím tadyhle něco doobjednat.
Haló?
Hejte, mě by se strašně líbila taková ta stříbrná věc, co máte na straně 116.
Pojďte, Tomáši.
Brácha!
Tomáši, přinesla jsem vám nějaké sladkosti, že jste tu byl tak sám.
Věneček a rakvička, co?
Pojď, pojď, pojď.
Brácha, jaký to je být mrtvej?
Báječně jsem si odpočinul.
Řeknu vám, každej by si měl zkusit jednou za čas.
Tady máte dnešní tržbu.
Já nevím, jestli ti to za to stojí.
Celý den jsi tady zavřenej, jsi bledej jako smrt.
Smrt, nesmrt.
Hlavně, že obchod prosperuje.
No tak to si na to tatínek zítra přijde podívat.
Víš, že jo?
No já myslím, že zítra možná ještě není ten správný čas.
No to jste se úplně zbláznila.
Táta tady přeci nebude zavřenej jako v nějakým vězení.
Ivuško.
Já vím, že peníze nejsou všechno, ale trocha omezování za ně stojí.
Vidíte, Tomáši?
Ne, ne, Marcelko, řekl jsem jeden den.
Tak ale pomyslete na ty lidi.
Přece byste jim nekazil radost, tedy starost.
A taky jde o vaši rodinu.
Takovou věc byste neměl rozhodovat sám.
Mělo by se hlasovat, jestli má Tomáš ještě zůstat mrtvý nebo ne.
Marcelko, moje rodina by se nikdy nesnížila k takovému hyenismu, promítěte.
No, tak skvěle.
Já jsem pro a dělám to jen pro vaše dobro.
Tak skvěle, já jsem zásadně proti.
Já taky.
Ještě Ozzák.
Ozzáku.
Hlasujeme, jestli Tomáš má ještě zůstat mrtvý nebo ne.
Já jsem jednoznačně pro.
No v krámě nám chybí ještě strašná spousta důležitých věcí.
Takže remíza.
Dva-dva.
No moment.
Jak to, že hlasuje, když je mrtvej?
Ahoj.
Ty jsi určitě Iva.
Já jsem Lukáš Jaroš.
Ze sociální péče, přišel jsem ti pomoci vyrovnat se se smrtí tvého otce.
Teda to jsem nevěděla, že sociální pracovníci jsou tak hezcí.
Totiž mladí.
Jsem tady, abych ti pomohl.
To je tvoje rodina?
No, v podstatě.
Strýda, druhý strýda, teta nevlastní.
Ale jak bys mi jako pomáhal?
No, já si myslím, že pro začátek by stačilo, kdybychom se začali scházet častěji.
Fakt, jo?
A to jako i večer?
Pokud ti to tak vyhovuje, tak proč ne?
Totiž večer je to nejhorší, ta samota, smutek a tak.
Tak si běž pěkně vyplakat, to pomáhá a uvidíme se večer.
Děkuji.
Drž se.
Požaduji nový hlasování.
Simono.
Tome.
Kolikrát jsem tě prosila, ať nepoužíváš ten šperháky.
Promiň, kdybych věděla, že jsi doma, tak normálně zazvoním.
Došlo mi kafe.
Hele, nechceš si to kafe dát tady se mnou?
Ráda.
To by probudilo i mrtvýho.
Tak já nevím, nesedneš si, že bysme pokecali.
Prosím tě, mám šichtu.
Teď jsou u Jezevce velký změny.
Jo, Tome, nemáš nějaký fotky, jak jsme byli s dětskama na dovolený na Mácháči?
No to víš, že mám, samozřejmě.
Tady, tady víc, v tom velkým albu na stránce 15.
Projel jsem to všecko pětkrát.
Bejt mrtvej je strašná nuda.
Ukaž.
Na Mácháči, jsou tu leklé?
To tenkrát poštípali Lexu včely.
Kdo si má všechny ty krásný vzpomínky pamatovat?
Jo, ale tahle je dobrá, ta vypadá jako od Balatonu.
Můžu si ji půjčit?
Díky.
Valím, čau.
Hele, tak nechtěla bys se třeba stavit dneska večer, že bysme pokecali?
Nebo i klidně v noci?
Nebo zítra?
Pozítří.
Ale neboj, já už jsem v pohodě.
Možná se ti zdám trošku podrážděnej, ale to je důsledek toho, co se kolem mě děje, no.
Ale ono, být celý den sám doma, to prostě není žádná sranda.
Naštěstí si tady můžeme takhle v klidu popovídat, ale já být tady sám, tak se z toho zcvoknu, věř mi.
Takhle.
No.
No teď se směješ, ale počkej v zimě.
No Ivuško, konečně, musíme toho spolu tolik probrat.
Tati, já fakt nemám čas, ale probereme to pozítří, jo?
Jo.
Ale seš, myslíš, že by se daly zkrátit nějak?
No, já myslím, že to nebude nutný.
Stačí, když to založíme.
Máš špendlíky?
Jo.
Pane Pacovský, já se vás hrozně moc chci na něco zeptat, ale trošku se stydím.
No jen se ptej, dívčí.
Existuje něco po smrti?
Jako nějakej další život?
Vy jste to přece měl vědět.
No, po smrti je hlavně velká nuda.
Tady jsou.
Jdi mi na to.
Hele, jak myslíš, že bych se k němu měla chovat, když je to sociální pracovník?
No máma mi vždycky říká, že bych měla hodně brečet a Lexovi, aby se choval jako debil.
Tak tomu asi nečiní žádný problém, že?
Asi bych měla hodně vzpomínat, aby mě začal utěšovat, viď?
No, vzpomínat bys měla a nějak dojemně, na dětství a tak.
To bych mu mohla říct, jak mě táta chodil uspávat a nosil mi mlíko a sušenku a...
A vozil mě na výlety.
To nás vzal táta na výlet jenom jednou, pak už jsem ho nikdy neviděla.
Jak to?
No jeli jsme hrozně rychle autem a pořád tam něco houkalo.
A potom jsme běželi lesem indiánský běh a asi tam byl hon, protože tam pořád stříleli.
A potom nás táta schoval do stohu a řekl, že se pro nás vrátí.
No a vrátil se?
Nějaký čas jsme s Lexou strávili v klokánku, než si nás máma jednou v noci vyzvedla pod oknem.
No, tenkrát jsem tam Simonu vezl autem a...
No a stala se taková věc, že strašně pršelo a my jsme promokli až na kosti.
Jo, teda kdo by to řekl, že na těch bobech bude člověk takhle ujíždět.
Ozzáku, neměl byste hřeben?
Potřebovala bych něco malého sem doprava.
Jo, támhle vzadu.
Jo.
Kam jdete?
Tady vzadu.
Stejně vám řeknu, že až po tom, co se stalo, si člověk uvědomí, jak málo ho znal.
A jsou to jen takové útržky.
Jak se rád smál, že měl rád dobré jídlo.
Vlastně jsme si nestihli ani pořádně popovídat.
Popovídat?
Já přišel jsem jako duch.
Chybí mi teplé lidské slovo.
Třeba právě párek.
Poslední večeře Tomáše Pacovského.
Tohle musí skončit.
Já provedu své vzkříšení teď hned.
My víme, že se v tom bytě cítíte stísněně, jako...
Jako utopenec v lávi, víš, brácha?
No, ale ty máš vydržet jenom dneska.
A víte co?
S tou věcí, co máte na hlavě, nejste skoro k poznání.
Ne?
Ne.
Trochu se ještě zamaskujte a klidně si zajděte na vzduch, no.
Já aspoň budu moct tu výpravu důchodců vzít i nahoru a ukázat jim ložnici.
No jo, vypadáš hrozně bledě.
No a konečně, nedomrlej, běž, běž se provětrat, běž, běž.
Co si dáte?
Paciho ležák, dáte mu Plzeňskou slávu nebo Pacifolu?
No ano, jste v baru, kam chodil slavnej a mrtvej Tommy Paci.
My jsme si s Tommym byli hodně blízko, můj syn je mu dost podobnej.
Simono, co to má znamenat?
No co?
Normálně vydělávám.
Reklama jak Brno, nestálo mě to vůbec nic.
To snad nemyslíš vážně?
Víš, kolik sem teď chodí lidí?
Třeba tahle ženská.
Ta je tady denně.
A ještě mi uklízí.
No, tady jsi to měl takový opatlané a už je to pěkný.
Libuško, dobrý den.
To jste vy.
Vy hyeno.
Ale ne!
Já jsem Tommy Paci, já nejsem mrtvej, já jsem živej.
Jak si dovolujete?
Takhle.
Počkejte, uklidněte se, podívejte, počkejte, občanku, já jsem Tommy Paci, čtěte, čtěte.
No, to jsem já.
Tobě.
Mě fascinuje, jak rychle sis tím dokázala projít.
Ale to hlavně díky tobě.
Víš, ale některým lidem to trvá i měsíce a ty sis to celé zvládla za dva dny.
Je vidět, že už otcovu smrt zvládneš sama.
Sama?
Můj táta je mrtvej?
No sakra.
Jsme zpátky u popírání.
To se mi ještě nestalo.
Já viděl, že tohle nebude jednoduchý případ.
No to já taky.
Co mi to tu pracku dalo?
A vy jste jako kdo?
Její otec.
A živý.
Živý!
Ivo, co má tohle znamenat?
Tati?
Kde vás hledáme, Tomáši?
Brácha, ty nás přivedeš do hrobu.
Přivedl jsem vás ke hrobu.
Podívejte se, co ten váš humbuk tady dělá s lidmi.
No, lidi, jo?
Ivu porad někdo obývá.
Simona, co má plný lokál, takový se jí nikdy nebylo líp.
Tomáši, myslete na obchod.
To si mám jako vybrat peníze nebo život?
To chcete, abych byl mrtvej?
No?
Tomáši, trochu tišeji.
My jsme tu sami.
Tomáši, už to víte?
Už jste zase v novinách.
A moc pěkný věci o mně píšou.
Já bych se vůbec nedivil, kdyby mě teďka lidi chtěli linčovat.
Klid, brácha.
Jak jsem tak slyšel, zatím nic není domluvený.
Teda napevno.
Fakt všechno?
Jo, všechno.
I to pivo musím vracet?
Jo.
No dobře, tak pivo, který jsi vypil, si můžeš nechat.